På andra sidan jordklotet finns en ö som har etsats av vattenfall-
-och är täckt av tät djungel: Nya Guinea.
Den har kuperade berg och djupa dalar.
Ön är en av världens minst utforskade platser.
Under nio månader har en grupp forskare, äventyrare och filmare-
-utforskat det okända.
Med hjälp av en lokal stam har de hittat underliga djur.
Titta bara.
Wow... Jösses!
Nu lämnar de baslägret och beger sig mot två olika mål.
Ena gruppen besöker en aktiv Vulkan.
Det flyger en kilometer upp i luften.
Den andra gruppen besöker en outforskad krater-
-i hopp om att hitta djur som omvärlden aldrig har sett.
Vad är det för något?
Den är inte av denna värld.
Gode Gud! Titta här.
De gör en dramatisk upptäckt.
Det är den största jag har sett. Kom och titta på den här.
Nya Guinea är världens största och mest kuperade tropiska ö.
Så ogenomtränglig att mycket fortfarande inte har kartlagts.
I hjärtat av den stora ön ligger Mount Bosavi.
En slocknad Vulkan.
Steve Backshall leder världens första expedition in i kratern.
Det här är en riktig expedition.
Det är ofattbart vackert och helt outforskat.
Det finns väldigt få sådana platser i världen.
Utanför kratern har de redan hittat nya grodor, Ödlor och insekter.
Men inuti kratern kan det finnas hittills okända däggdjur.
Det här är kraterväggarna. Det är en nästan perfekt kon.
Det som vi ser nu är insidan av väggen.
Inte undra på att alla har väntat på att få utforska den här platsen.
Om man hittar nya däggdjur så blir Bosavi världskänt-
-och då kanske området bevaras.
Strax söder om berget kommer skogshuggarna allt närmare.
Högt upp på kanten finns det en glänta mellan träden.
Kasuafolket möter upp med Steve här.
De har gett gruppen tillstånd att besöka deras heliga plats.
Hövdingen för stammen som äger Bosavi gör en magisk rit.
Hans sång öppnar kratern för oss-
-så att naturen inte vredgas när vi ger oss in i kratern.
Vi måste gå under den magiska pinnen.
Kasuafolket själv kommer inte hit ofta.
Det här är första gången de har lett en expedition i den magiska kratern.
Det är väldigt brant och väldigt blött.
Jag måste röra mig långsamt. Bra jobbat.
Molnen kommer upp och möter oss.
Därnere finns en förlorad värld.
Man vill inte sätta fötterna fel.
De måste hitta en plats för ett enkelt läger.
Då kan resten av gruppen komma.
Utanför kratern packar man ihop baslägret vid foten av Mount Bosavi.
Insektsexperten George McGavin ska göra en avstickare så länge.
Vi lyfter! Jag ser fram emot det här.
George ska leta efter djur vid en helt annan Vulkan.
En vulkan som är aktiv.
1000 km österut på ön New Britain.
Vulkanen kan få utbrott när som helst.
Aska så långt ögat kan nå.
Men George vill se om något kan överleva här.
Vid första anblick ser det helt dött ut.
Det ser ut som helvetet på Jorden.
Allt är täckt av aska. Det finns inget som växer här.
Allt är dött och murket. Det luktar svavel.
Georges första fynd flyger farligt nära kratern.
Det är en vacker fågel. Det är en brahminglada.
Det faktum att den flyger runt här måste betyda att det finns föda.
Jag ser inte mycket ätbart här, men det är tydligt att den jagar.
Den kan träffas av en sten. Den flyger väldigt nära kratern.
En rovfågel är ett positivt tecken. George får själv se upp för stenar.
Mount Bosavi har varit en aktiv Vulkan.
Den slocknade för 200000 år sedan och sedan tog regnskogen över.
Den har förblivit opåverkad, orörd och outforskad.
Steve och gruppen följer en flod mot kraterns hjärta.
Det är det bästa sättet att ta sig fram i tät djungel.
- Ingen dålig plats. - En bra plats.
Vi måste få upp presenningen innan det börjar regna.
Regnskydd är nödvändigt.
Nya Guinea har en av världens rikaste nederbörder.
Kasuafolket bor utanför kratern.
De här gamla männen minns en tid när deras stam var kannibaler.
Deras fäder var stora krigare och slogs med grannstammar.
De har även tydliga minnen av att de brukade äta upp fienden.
Hövdingen beskriver nu hur de skar låren i skivor-
-och grillade dem över öppen eld.
Det var tydligen ingen ceremoni utan enbart för att få protein.
Det är ganska ont om kött här så de fick äta människokött.
De äter inte människor längre-
-men de är skickliga jägare som kan djungeln utan och innan.
Utan stammen hade expeditionen gått vilse.
För 200 000 år sedan var Mount Bosavi lika ogästvänligt.
Men George om någon vet var man hittar livstecken.
Här borde man kunna hitta något.
Titta på den här skönheten!
Det är en noshornsbaggelarv. Den är en stor baddare.
Den har stora käkar.
De lever av murket trä och fibrer.
Jag måste lägga ner den.
Jag lägger den här medan jag river loss resten.
Här har vi den vuxna.
Den här larven kommer alltså att se ut så här så småningom.
Noshornsbagge... Helt fantastiskt.
Vissa djur uthärdar vulkanen. Andra kommer hit avsiktligen.
Jag ser två stora fåglar som ser ut som stora höns.
Det är storfothöns.
De är konstigt nog beroende av en aktiv vulkan.
Inuti Bosavi-kratern börjar Steve och spårarna utforska området.
Steve klättrar och simmar för att hitta kraterns djur.
Hövdingen och spårarna letar på högre höjd.
Nere i dalen stöter Steve på något utöver det vanliga.
Den är inte av denna värld.
Det är en klädklättrande känguru som troligen aldrig har sett folk.
Den är helt orädd för människor. Den passerade oss oberört.
Det betyder att djuren här aldrig har varit jagade.
Tänk att få se en trädkänguru första morgonen som vi är här.
Det är en fantastisk början på expeditionen.
Det är dags att kalla in naturfilmaren Gordon Buchanan.
Gordon ska filma djuren de hittar.
Många andra regnskogar brukar vara ganska flacka.
Det här är en väldigt svår terräng.
Det finns utan tvekan helt okända arter därnere.
Att hitta ett okänt däggdjur är den stora förhoppningen.
Men det blir en svår uppgift i den kuperade terrängen.
Gordon har med sig två forskare som ska identifiera nya däggdjur.
Muse Opiang och Kris Helgen inrättar ett provisoriskt labb.
Gordon hinner inte packa upp.
En av spararna har hittat en annan trädkänguru.
En kille har sett en trädkänguru. Jag ska försöka skynda dit.
Så snabbt det nu går.
Där är den! Jösses.
En vacker trädkänguru sitter bara 6-7 meter framför mig.
Det är ett av de märkligaste djuren som lever i den här skogen.
Man känner igen dem som kängurur, men de lever uppe i träden.
Det är som en korsning mellan koala och känguru.
Den är väldigt gullig.
Kort och kompakt kropp.
Den har enorma klor som måste vara 5-7 cm långa.
Ja, den äter. Underbart!
Det är ett väldigt bra tecken. Djur som äter är avslappnade.
Det här djuret har aldrig sett en människa förut.
Det är därför vi kan stå så här nära.
Trädkängurur är sällsynta.
Utanför kratern jagas de och är radda för människor.
Men inuti kratern är de oberörda.
Vulkanen kan få utbrott plötsligt, men George är upptagen med sitt.
Han följer efter de märkliga storfothönsen.
En av dem satte sig på en gren och rörde upp ett askmoln.
Det är svårt att komma nära. De är så lättskrämda.
Jag ska försöka smyga fram till den där kanten.
De har landat. Det sitter två på marken där.
Storfothöns gräver ner sina ägg i askan-
-och låter vulkanen ruva dem.
De lägger sina ägg därborta.
George får vänta tills de är färdiga och hoppas att vulkanen är lugn.
Mount Bosavi har slocknat.
Kratern som återstår är 6 km bred och omgärdas av höga väggar.
Steve utforskar fortfarande floden.
Men det är inte bara stenarna som är förrädiska.
Den här växten är ett elände.
De växer överallt. Det är en nässelväxt.
På undersidan av bladen...
...sitter det tusentals små hår som är fyllda med gift.
Svedan kan vara i 2-3 månader.
Jag får skylla mig själv!
Varenda liten bäck undersöks i jakten på överraskningar.
Det ser ut som små grenar på den här rankan.
Men det är blodiglar som väntar på något förbipasserande.
De reagerar på värme och koldioxid i andedräkten.
Om jag andas på dem...
Titta bara på dem. De börjar genast treva runt.
De letar efter en blodkälla. Jag hatar dem.
Men blodiglarna betyder att det måste finnas varmblodiga djur här.
Däggdjursexperterna ser det positivt.
Kris Helgen är världsauktoritet i identifiering av nya däggdjur.
Steve har hittat en bit av ett kranium vid floden.
Det påminner om dessa två.
Tändernas placering och antalet tänder-
-är avgörande för att artbestämma något.
Som däggdjursforskare har vi tur.
Om vi hittar en enda liten tand kan vi ofta säga vilken art det är.
Det här är fortfarande ett mysterium. Jag skulle vilja hitta djuret ifråga.
Vi får se om vi hittar det.
Jag håller kanske alltså i kraniet till en helt ny däggdjursart?
Vi får se vart det leder.
Kraniet kan tillhöra en ny kuskus, ett litet björnliknande djur.
De ger sig ut i skogen.
Vid vulkanen är Georges väntan nästan över.
Det borde ligga ägg någonstans i askan.
Jag tror att de har lagt sina ägg. Jag kan nog se var de har krafsat.
Då kanske jag hittar äggen.
Vulkanen håller äggen varma tills fågelungarna kläcks.
Det ser ut som de har varit här.
Äggen kan ligga två meter underjorden.
Jag tror att det finns ett ägg där.
De nykläckta ungarna måste krafsa sig upp till ytan.
Jag når nästan inte längre ner.
Ja... jag har ett!
Det här är storfothönans ägg.
Det är så stort.
Fågelungarna kläcks välutvecklade och klarar sig själva direkt.
- De träffar aldrig sina föräldrar. - Tänk vilken tuff start i livet.
Det här... Det blev nästan äggröra.
George gräver ner ägget igen. Vulkanutbrottet är överhängande.
Det börjar kännas lite obehagligt.
Det flyger saker halvvägs nerför sluttningen.
Här har vi ett hål.
Inuti kratern är Gordon och Kris ute och letar.
Nej, det leder ingenstans. Den där stammen är ihålig.
De letar efter den nya kuskusen vars kranium Steve hittade tidigare.
Titta ner i den.
- Har du en ficklampa? - Ja, varsågod.
- Åh, jösses! - Hittade du något?
Något gömmer sig i en trädstam, men de kan inte se vad det är.
- Den sitter där och kurar. - Får jag se?
Ja, titta. Den ser så konstig ut.
Gordon får vänta tills djuret kommer ut.
Vi måste sätta en kamera här.
Djuret kommer säkert ut när det blir mörkt.
Om det är den nya kuskusen så vill inte Gordon missa den.
Det ser ganska bra ut. Vi får se när jag klättrar ner.
En liten kamera över trädstammen förvarnar när djuret rör på sig.
Då kan han filma djuret på håll.
Problemet är att vänta på djuret.
Det kommer ut någon gång. Frågan är bara när.
Den långa väntan börjar.
George måste rappa på.
Hans exkursion är över. Vulkanen har vaknat.
Det flyger ut glödheta stenar.
Man hör dunsarna när de träffar marken.
Titta bara.
Det är helt fantastiskt att stå så nära en aktiv Vulkan.
Den kastar upp glödheta stenar en kilometer i luften.
Det är en spektakulär syn.
Det här är en infraröd kamera.
Den ser allt det varma som vanliga kameror inte ser.
Man känner tryckvågorna som slår emot en.
Vulkanen har en magmakammare som är tre kilometer bred-
-och tre kilometer djup. Det är skrämmande.
Ärligt talat blir jag faktiskt lite rädd.
Det är en sådan stark kraft att jag inte ens vill tänka på det.
Man hinner inte fly. Man skulle bli grillad.
Jösses!
Efter fyra timmar har det okända däggdjuret ännu inte synts till.
Jag har inte ofta övertaget.
Men i det här fallet har jag det. Jag ser rakt ner i stammen.
Så jag får en liten förvarning.
Om djuret är oroligt efter mitt besök tidigare-
-så kanske det bara springer iväg.
Men tack vare den lilla kameran ser jag när djuret klättrar upp.
Det här är så spännande. Jag vet inte vad det är för djur.
Det är ett däggdjur av något slag, men ingen vet vad det är.
Nu börjar den klättra upp!
Underbart... Kom du bara.
Kom då... Kom då.
Vi lämnar lägret i all hast.
Och det av goda skäl.
Visa för mig! Är det den där?
Den här kom från vulkanen.
Vi trodde att vi var säkra, men den här klumpen landade här.
Man hade dött omedelbart.
Vi måste ge oss av nu.
Georges uppdrag får ett abrupt slut.
I den stilla djungelnatten kan Gordons tålamod löna sig.
Här kommer den! Det ser ut som en mullvad.
Det är ingen mullvad, men jag vet inte vad det är.
Hjärtat slår i bröstet. Kom nu.
Snälla... Åh, nu kommer den!
Du, din lilla skönhet. Vad är det för något?
Jag har ingen aning om vad det är.
Den är märklig. Den är så märklig.
Om den bara kommer ut lite till så kan jag se kroppsformen.
Man kan se tänderna.
Ögonen lyser på grund av att det infraröda ljuset reflekteras.
Vilket vackert djur.
Kom nu då. Snälla kom ut nu.
Jösses... Titta bara.
Jag tror att den ska klättra upp. Den tar nog tag i en gren.
Ja, nu gör den det.
Det kan vara en ny art som lever här.
Det är mitt jobb att filma djuren så att Kris kan identifiera dem.
Vad det än är för något djur så är den orädd för människor.
Om det är en ny art så bevisar det hur speciell Bosavis djungel är.
Gordon är långt in i djungeln. Steve däremot är ute på floden.
Ingen vet vad som lurar här.
Titta!
De satt och sov i träden och när vi kom med lamporna-
-skrämde vi upp dem.
Steve attackeras av forssydhakar som enbart finns på Nya Guinea.
Den flög rakt mot ansiktet!
Det må vara blött, men ingen räknade med änder i djungeln.
Det där var verkligen oväntat.
Salvadoris kricka häckar bara i Nya Guineas berg.
De verkar busa i forsen.
Vilken fantastisk liten trädgroda.
Nu hoppade den iväg.
De här grodorna fortplantar sig i snabbflödande vattendrag.
Vi ska se om jag kan visa det som gör grodan så speciell.
Ögonlocket är genombrutet av ett nätverk av blodådror.
Det är fantastiskt vackert. Man faller för det ansiktet.
Den sitter lugnt på mitt finger nu-
-men när som helst kan den hoppa iväg utan förvarning.
Hoppa iväg och hitta...en tjej.
Inte i örat!
Mount Bosavi är så stort att det skapar eget väder.
Det har regnat nästan hela natten och det står vatten i lägret.
Leran är obeveklig.
Det blir Spagetti till frukost igen.
Bosavis skog sträcker sig ända upp till toppen.
En kilometer upp är djungeln ännu blötare.
George ansluter sig till gruppen. Han ska utforska toppens skog.
Han är ledande insektsexpert och hittar allt som är ovanligt.
Vulkanen är som en ö i luften.
Vi är 2700 meter över havet.
Titta på den här kraterväggen! Herregud, det är ofattbart.
Som ni kan se är det väldigt molnigt.
Vädret växlar så snabbt. Nu är det regnigt och mörkt.
Därborta är det en liten glipa i molnen.
Det är osäkert om vi kan landa.
Vi kommer att klara det. Vi kan landa.
Nu är vi här!
Fantastiskt.
Den svindlande klippan ska utgöra Georges läger under några dagar.
Tusen meter under honom letar gruppen efter nya djur.
Högst upp på listan står den okända kuskusen.
Fortsätter stigen häråt?
De letar i vartenda hål och i alla skrymslen och vrår.
Det kryllar av blodiglar.
Uppe på toppen utforskar George mosskogen för första gången.
Det är som en annan värld.
Man tänker på "Sagan om ringen". Man väntar sig orcher och alver.
Skogen har ständigt en luftfuktighet på 100 %.
Det ser ut som marken är hård.
Men jag kan sticka ner hela den här.
Jag kan säkert pressa in hela armen.
Det är bara rötter och mylla, och det är det vi står på.
Det är som en illusion av växter och mylla.
Det är inte bara mylla på marken. Den finns även på växterna.
Allt det här växer på en liten tunn gren.
Det är en tjock matta av mossa och mylla.
Det är nästan som en annan värld.
Den där har jag aldrig sett förut. Helt fantastiskt.
Förruttnelsen ger liv åt svamp, bakterier och mossa.
Allt lever av det.
Titta på den här otroligt vackra men minimala svampen-
-som växer på en bambukvist. Det är helt fantastiskt.
Äh, titta!
Gode Gud, titta här!
Jag såg den bara plötsligt. Den är gigantisk!
Det är en plattmask.
Det är ett väldigt typiskt djur i den här fuktiga miljön.
Plattmaskar finns i alla former och storlekar.
Det här är undersidan. Jag har aldrig sett en större.
Den är helt fantastisk.
Det här är det lilla huvudet.
Den här unika miljön har djur, växter-
-orkidéer, insekter och större djur som inte finns någon annanstans.
Det är ett väldigt litet område.
Den globala uppvärmningen kommer så småningom att förstöra området.
Inuti kratern har en av spårarna återvänt med ett vilt djur.
- Jösses, den är så vacker. - Det är nog djuret vi sökte.
Jag ska titta på tänderna så vet vi definitivt.
Det är en mörk kuskus.
Kraniet som du hittade påminde om silkeslen kuskus.
- Känner du hur len pälsen är? - Ja, och väldigt tjock.
- Den har anpassat sig efter miljön. - Den verkar gilla dig.
Den har en väldigt stark men inte otrevlig lukt.
Det är samma djur som Gordon filmade i trädstammen.
Jag tänker kalla den Bosavi-kuskus. Den har flera särpräglande drag.
Vi ska ta en närmare titt.
Jag kan inte beskriva hur det känns att hålla i ett djur-
-som troligen är helt okänt för vetenskapen.
Jag tror att den här kuskusen har blivit isolerad inuti kratern.
Den har inte haft någon kontakt med närbesläktade djur-
-och har utvecklats till ett djur som är unikt för Bosavi.
Han är så avslappnad. Han vet inte hur viktig han är.
- Så underbar. - Ja, lilla killen.
Du är ett stort vetenskapligt fynd.
Visst är det otroligt?
Jag reser runt i hela världen. Ibland hittar vi nya däggdjur.
Men det är oftast fladdermöss eller olika gnagare.
Men att hitta ett stort pungdjur...
Det måste firas ordentligt.
Korka upp champagnen. Vi får nöja oss med en konserv.
Det är en ny underart av kuskus. Den finns bara i Bosavi.
Om djunglerna skövlas så försvinner djuren för alltid.
Det regnar igen i kratern.
Det har varit en lång expedition som börjar ta ut sin rätt.
Folk har fått mask i magen i lägret.
Vi måste äta de här tabletterna som tar död på parasiterna.
Man känner sig väldigt sliten, men tabletten tar död på allt.
Blodiglarna har intagit lägret.
Ingen kunde ana vilken artrikedom det här berget skulle visa sig ha.
I mosskogen på kraterkanten gillrar George en fälla.
Han placerar den vid klippkanten.
På natten använder han en lampa för att locka insekter till lakanet.
Det kommer förhoppningsvis att krylla av insekter här.
I kratern letar Gordon och Steve på olika håll efter nya däggdjur.
De tänker leta hela natten om det behövs.
De har ingen aning om vad som kan lura i mörkret.
Djungeln är magisk på natten.
Det här trädet är täckt av svamp.
Man ser de små sporerna som lossnar och flyger iväg.
Det ser ut som det ryker om svamparna.
In på småtimmarna hittar Kris ännu en varelse som helt orädd.
Det ser ut som en förvuxen hamster, men är en ringsvanspungråtta.
Den är så vacker.
Det är förvisso ingen ny art, men ett av skogens vackraste djur.
Den är så fin päls. Den är så tät och mjuk.
Skogen vaknar på natten.
Vi har letat så mycket utan att hitta något-
-men mödan känns ändå värt det när man hittar ett djur som det här.
På klippkanten kan George knappt tro sina ögon.
Jag är helt överväldigad.
Jag väntade mig aldrig så många olika nattfjärilar.
Vissa av dem har jag aldrig sett förut.
Det är förbluffande att det finns så många olika nattfjärilar här.
Vi har nattflyn, mätare och svärmare.
Det regnar så att lakanet hänger.
De här lamporna har dessutom bara en radie på cirka 200 m.
Alla de här insekterna fanns inom en radie på 200 m.
Kan ni förstå hur mycket liv det finns i den här skogen?
Det övergår mitt förstånd. Titta bara här.
Det är fullkomligt ofattbart.
Herregud. Titta på den här. Och den här guldfärgade.
Steve har hittat ett monster. Det är en fågelspindel.
Titta här.
Ni kan se att den lutar sig bakåt-
-för att kunna hugga med hela sin kroppsvikt.
Den hugger vid minsta hot.
Kom här... Nej, kila inte iväg.
Jag måste vara försiktig. Jag vet inte vad det är för något.
Om vi inte hade varit på en sådan avlägsen plats...
Men att bli biten eller stucken av något sådant härute...
Det kan sluta illa.
Jag har aldrig sett så här många olika nattfjärilar samtidigt.
Jag skulle inte tro på det om jag inte såg det själv.
Här har vi en annan svärmare! Det är en annan sort.
De flyger snabbt och är starka. Fantastiskt vacker teckning.
Här har vi en annan svärmare! Jag har aldrig sett den förut.
Hur många av dessa är nya arter?
Det kan säkert vara en fjärdedel. Det här är en intressant insekt.
Det är en björnspinnare och när den blir irriterad...
...utsöndrar den en illaluktande vätska från mellankroppen.
Ser ni? Titta här.
Det är ett fantastiskt försvar och smakar väldigt illa.
Det hade varit värt det även om jag hade fått krypa hit.
En timme med all sköns nattfjärilar.
Dessa unika varelser bevisar att Bosavis skogar är ovärderliga.
Allvarligt talat...
En spårare ropar på Gordon.
Du store tid... Titta här.
- Det här är världens största råtta. - Jag har aldrig sett större råtta.
Den tillhör samma familj som råttorna som lever i våra städer och kloaker.
- Du ser väldigt glad ut. - Det här är en ny art.
Den saknar vetenskapligt namn. Det är en av världens största råttor.
Det är en fantastisk varelse och den finns ingen annanstans.
Den är så avslappnad. Den putsar till och med pälsen.
Det syns att det är en råtta, men den ser annorlunda ut.
Den här råttan är lika stor som en katt jag hade.
Jag tror inte att någon katt vågar sig på den här råttan.
Mount Bosavi är så stort, outforskat och isolerat.
Vissa av djuren som vi hittar här är helt nya och okända arter.
Råttor, kuskusar... Fantastiska djur.
Jag har fasat inför tanken på stora råttor-
-när jag har tittat i hålor och ihåliga trädstammar.
Det har hållit mig vaken om nätterna. Men den här råttan är som en valp.
Vi har hittat en ny art ullråtta.
Helt otroligt!
- Eller skämtar du? - Nej, vi har hittat den.
Det var helt fantastiskt. Världens största råtta.
- Var den i någon av fällorna? - Nej, den kilade runt i skogen.
Fantastiskt.
Dags att packa ihop och hämta George.
Medan jag står här och väntar på helikoptern-
-slår tanken mig att mina barnbarn kanske aldrig får se något liknande.
Djuren och växterna kan försvinna.
Nu ska fynden sammanställas och presenteras för omvärlden.
En stam har hjälpt dem att hitta hundratals spektakulära djur.
En miniatyrpapegoja.
Den är helt underbar.
De har hittat mer än 40 nya arter.
Från finlemmade geckoödlor, till nattfjärilar och grodor.
Och de har hittat nya djur som är helt orädda för människor.
Den är som en liten valp!
Däggdjur som ingen kände till.
Det är så ovanligt att man hittar nya däggdjur runtom i världen.
Det här är ett fantastiskt ögonblick.
Allt detta på ett otroligt berg.
Förhoppningen är att Mount Bosavi i en bortglömd del av världen-
-nu ska bli känt i hela världen så att regnskogen skyddas.